Tämänkin tekstityksen tarjoaa:
W
WW
WWW
WWW.
WWW.D
WWW.DI
WWW.DIV
WWW.DIVX
WWW.DIVXF
WWW.DIVXFI
WWW.DIVXFIN
WWW.DIVXFINL
WWW.DIVXFINLA
WWW.DIVXFINLAN
WWW.DIVXFINLAND
WWW.DIVXFINLAND.
WWW.DIVXFINLAND.O
WWW.DIVXFINLAND.OR
WWW.DIVXFINLAND.ORG
Suomentajat: Kalle, Haunted, Gunni, jasa, Case, Fin_k0ff, Otukka, Joni ja ajj.
Oikoluku: Haunted.
Rauhoittukaas nyt.
Kuka tuon heitti?
Minä heitän takaisin.
Ei enää limpparia, te olette liian villejä.
Taksi, taksi!
Ei, minä ehdin ensin.
- Olen pahoillani. - Ei se mitään...
Olet tyhmä! Tuo on tyhmää!
Hei, kusipää!
Missä on lompakkosi?
Anna se kakku. Missä Paul on?
- Maurice? - Hitto, herra Duncan.
Tunnetteko hänet?
Maurice oli biologian- tunneillani kahdeksannella luokalla, -
viisi vuotta sitten.
Tukiopetus ei tainnut ihan tehota.
Lähdetään.
Hän on hyvä tyyppi. Paras opettajani koskaan.
Mennään.
Olen pahoillani, herra Duncan.
Ymmärrettävä virhe.
Onko homma hanskassa?
Paul, mikä kesti?
Törmäsin entiseen oppilaaseen, ja jäimme juttelemaan.
- Toitko lahjan? - Totta kai.
Mahtava.
No niin, antaa palaa.
Clara, sammuta valot.
- Vihdoin. - Niinpä.
Valmista? Kaikki mukaan!
Miten menee, Jeff?
Missä hän on? Missä poikani on?
- Hei! - Iskä.
Paljon onnea vaan, -
Miten menee?
paljon onnea vaan, -
paljon onnea rakas Adam, -
paljon onnea vaan! -
- Mitä tuo oli? - Nauratit minua.
Eli Dorset Prep, missä se sijaitsee?
- Marsissa. - Todella hauskaa.
Esikaupungissa, puolen tunnin matkan päässä.
Se on hyvä tarjous, mutta Paul ei ole vielä päättänyt.
Siinä ja tämän hetkisessä koulussasi olisi varmaan suuri ero.
Kyllä, vähemmän huumeita ja parempi kahvio.
Älä välitä. Hän taistelee vieläkin omatuntonsa kanssa.
Äiti ja isä, tämä on kaikkien aikojen paras lahja!
Ja näyttää hyvältä, eikö?
Tarvitseeko hän lisää sokeria?
Tiedän, että rikon kaikkia sääntöjä.
- Onko Steggie täällä? - Ole varovainen.
Hei, kakkua Steggielle.
- Ei hän voi syödä tuota... - Miksi ei?
Hän on Yrttiotus.
Ai että oikeen Yrttiotus.
Sitten vain vien sen pois.
- Jätä se kaiken varalta. - Vie se pois.
- Sitä minäkin. - Hyvää yötä.
- Heippa, isä. - Oliko kivat synttärit?
- Oli. - Selvä.
- Hyvää yötä, isä. - Öitä.
Mikä oli kivoin lahja?
- Takkini... - Jee!
- Jonka ostit. - Näytät hyvältä punaisessa.
Mitä teet huomenna?
Pitää käväistä galleriassa.
Täytyy hakea linssi, jonka tilasin.
Pitää hakea uudet lenkkarit Adamille.
Minun pitää hoidella sinut.
Voisin hoidella sinut juuri nyt.
Oletko miettinyt sitä työtarjousta?
Kai tiedät, että silloin pitäisi muuttaa?
Sitten muuttaisimme.
Ajattelimme ennen, että olemme aika trendikkäitä, kun asumme täällä.
Minä luulin, että tupakka ja kokis olivat ateria.
Pidän tästä paikasta yhtä paljon kuin sinä, mutta täytyy ajatella myös Adamia.
Minusta mikään kaupunki ei ole nykyisin hyvä lapsen kasvattamiseen.
Lisäksi tienaisit tuplasti.
Minusta nyt ei ole oikea aika, sekä valokuvasi alkavat menestyä.
Nyt ei ole kyse valokuvistani.
Minusta vain tuntuu, -
että luovuttaisin.
Jaaha. Kuuntele, -
tiedät, kuinka paljon arvostan periaatteitasi.
Mutta tämä koskee Adamia.
Joskus periaatteen täytyy antaa periksi.
Sinun vuorosi.
- Menen piknikille... - Ja?
Tuon mukanani muurahaisen, -
rinkelin, voisarven, -
- Ding Dongin... - Kuten sinä?
Äiti!
- Ding Dongin... - Ja?
Kenkäkauppa kello kolmessa!
Pidä kädestä.
Jos pumppaat vielä lisää, luulen, että ne räjähtävät.
Oikeastiko?
- Haluatko ne? - Haluan.
Haluatko tämän?
Sopiiko, että käyn kokeilemassa näitä ulkona?
Sopii, mutta ethän mene liian kauas?
Miten haluaisitte maksaa?
Luottokortilla, kiitos.
Rouva? Tarvitsen allekirjoituksenne.
Anteeksi, pyydän anteeksi.
- Kiitos. - Loistavaa.
Huhuu!
Kaverit!
Missä on tervetuliaiskomiteani?
Jess?
Olen pahoillani, jouduin jäämään opettajakokoukseen.
Jessie?
Sinulla on neljä uutta viestiä.
Paul, minä...
Helvetti sentään!
Me hoidamme kaikki hautajaisjärjestelyt.
- Olkoon Jumala kanssasi. - Kiitos kaikesta, isä.
Kulta?
Oletko Jessie? Jessie Duncan?
Kyllä.
Richard tässä, Richard Wells.
Richard?
Vaimosi oli oppilaani. Siitä on vuosia.
Tuota, Richard, on... on vähän huono hetki.
Tiedän, luin sanomalehdestä. En voi sanoin kuvailla, kuinka pahoillani olen.
- Kiitos. - Mutta olisiko teillä hetki aikaa?
Pyydän anteeksi, tiedän että tämä on huono hetki.
En usko. Ei juuri nyt.
Mutta uskokaa minua, jos olisi olemassa toinen tapa...
Totuus on, että teitä oli vaikea löytää.
Haluaisin auttaa teitä.
Auttaa?
Olen lääkäri. Erikoistunut suvunjatkumiseen.
Jos voisimme jutella vähän. Se ei vie kauan, lupaan.
Voisimme mennä tuohon ravintolaan.
Valmistuin naistentautilääkäriksi, mutta tutkimustyö on todellinen intohimoni.
- Mitä teet työksesi, Paul? - Opetan biologiaa.
- Niinkö? - Voitko vain kertoa, mistä on kyse?
Selvä.
Totuus on, että...
Ei ole helppoa tapaa kertoa tätä, -
joten sanon sen vain suoraan.
Klinikkani on kehittänyt menetelmän, jossa yhtä ainoaa alkion solua, -
voidaan käyttää luomaan geneettisesti identtinen sikiö.
Sikiö, joka kehittyisi normaalin ajan, ja joka voitaisiin näin ollen palauttaa henkiin.
- Tarkoitatteko kloonia? - Kyllä.
Kyllä. Kyllä.
Siitä tulisi identtinen poika, -
aina hänen päänsä viimeisen hiuksen viimeistä kromosomia myöten.
Näinkö haluat auttaa meitä?
Olin liitettynä paikalliseen sairaalaan, -
ja minulla oli tilaisuus nähdä Jessien terveystiedot.
Anteeksi kuinka?
Olen tietoinen Adamin syntymän aiheuttamista komplikaatioista, -
joista johtuen et voi enää synnyttää.
Katsoit hänen terveystietojaan?
Minun täytyi varmistua, ettei Jessien ruumis -
ala hylkiä lasta, eikä se ala. Joten kyllä, voin auttaa teitä.
Voitte saada hänet takaisin, poikanne Adamin. Syntymään uudestaan, kasvamaan.
- Adam on kuollut, pahus sentään! - Paul. Paul.
- Poikani on kuollut! - Paul, pyydän.
Tämänkö takia minut etsit?
Luoja yksin tietää, millaisen helvetin olette kokeneet.
Vähiten haluan tehdä tästä ajasta enää rankempaa.
Mutta totuus on, että pystyn siihen. Ja haluan teidän tietävän sen.
Se mistä puhut, on laitonta ja melkoisen sopimatonta.
Laitonta, kyllä. Sopimatonta, ei.
Puhumme elämän käyttämisestä luomaan elämää. Siinä kaikki.
Oletko tehnyt sen ennenkin? Oletko onnistuneesti kloonannut ihmisolennon?
En, mutta vain, koska olen etsinyt -
sopivaa ehdokasta. Luin, mitä tapahtui.
Ja mikäli ette ole kiinnostuneita siitä, -
- mitä tässä tarjoan... - Mitä sinä tarjoat?
- Hän ei ole edes varma, että voiko... - Se ei ole totta... Olen varma.
Nyt kysymys on luottamuksesta.
- Olisit... - Tässä on menunne.
Se on uhkapeliä samoilla panoksilla.
Klinikkani on vajaan 500km päässä.
Jos lähdette mukaan tähän, se tarkoittaisi sinne muuttoa, -
ja rehellisesti sanottuna, täydellistä muutosta elämäänne.
Paul on oikeassa, tämä on lainvastaista.
Teidän täytyisi katkaista kaikki siteet sukuunne, -
ystäviinne, ja kaikkiin muihin, jotka tunsivat Adamin.
Minä tietysti auttaisin muuton kanssa, -
ja voin hankkia sinulla työpaikan paikallisesta lukiosta.
- Olen kuullut tarpeeksi. - Paul, älä viitsi.
- Tiedän, miten hermostuttavaa tämä on - Ei, ei, ei, et tiedä!
Et voisi mitenkään ikinä tietää.
- Lähdetään! - Olet oikeassa.
Pyydän anteeksi, että hermostutin teidät.
- Jessie... - Jessie!
Minut tavoittaa tästä numerosta.
- DNA voidaan säästää loputtomiin... - Jessie!
Mutta Adamin alkiot ovat elinvoimaisia enää vain 72 tuntia.
Joten, jos muutatte mielenne...
Käytännössä muukalainen. En voi uskoa, että edes harkitset sitä!
En voi uskoa, että sinä et harkitse sitä!
Tajuatko kuinka moni asia voisi mennä pieleen?
Kulta, minä... Rakastan sinua, rakastan.
Rakastan sinua niin, etteivät sanat riitä kuvaamaan.
Mutta pieninkin asia voi mennä pieleen, ja niin paljon täytyy mennä oikein.
Mutta jos se onnistuisi?
Se ei silti olisi Adam. Se olisi identtinen kaksonen.
Se olisi kuin toinen lapsi.
Mutta hänellä olisi samat kasvot ja sama nauru.
- Voimme yrittää uudestaan myöhemmin, lupaan. - Ei, emme voi.
- Tiedät, ettemme voi. - Keksimme keinon. Voimme saada...
En halua toista lasta! Haluan Adamin!
Haluan hänet takaisin.
Tiedätkö, mitä ajattelin odottaessani lääkintämiehiä, -
hänen ollessa sylissäni, -
ja katsellessani hänen kuolevan?
"Tämä on viimeinen kerta, kun koskaan saan pidellä häntä."
Pieni poikani.
- Haloo. - Paul.
Kuulin juuri. Olen kovin pahoillani.
Kiitos, Sam.
Kuinka Jessie ottaa tämän kaiken?
Oikeastaan, ei kovin hyvin.
Niin, tietenkin.
Kuule, voisitko välittää surunvalitteluni hänelle?
Teen niin.
Sam, voinko kysyä sinulta jotain?
Oletko koskaan kuullut Richard Wells nimisestä lääkäristä?
Varmasti olen kuullut hänestä. Miten niin?
Hän oli Jessien vanha opettaja.
Niinkö? Hän on oikea legenda.
Hän teki todella edistynyttä työtä geenikartoituksessa.
Hän oli paljon aikaansa edellä.
Kuitenkin, viimeinen kuulemani juttu on, -
että hän möi löytönsä suurelle firmalle, sai naurettavan määrän rahaa, -
ja sitten vain jättäytyi kokonaan pelistä pois.
Silloin tällöin törmään hänen artikkeleihinsa lehdissä, -
jotka ovat kauttaaltaan loistavia. Kuten sanoin, hän on...
Nero. Tiedän.
- Paul, olen kovin pahoillani. - Selvä, kiitos.
Tai sinä teet noin.
Yksi.
Etkö näe tätä?
Kolme, kaksi, yksi. Peli on käynnissä.
- Sitten kaikki yhtäkkiä... - Olen ylösalaisin!
Odota vähän, saat minun sekaisin.
Luuletko tuon olevan hyvä idea?
En, luulen että meidän pitäisi kutsua sitä Adamiksi.
- Arvaa kuka? - En tiedä.
- Minä, Adam. - En taida tuntea ketään Adamia.
Olen poikasi.
Perhekalleudet.
Olemmeko kaikki kuvassa?
Piru, miten komea joukko.
- Hei, äiti. - Adam!
- Hei. - Tämä hattu.
En ole koskaan ennen nähnyt sinun käyttävän tätä.
Hiukseni ovat varmaan sekaisin.
En ole koskaan nähnyt sinun käyttävän mitään hattua.
Kaikki solut ovat olemukseltaan identtisiä kopioita alkuperäisistä soluista.
Keinotekoisen stimuloinninvastineen aikaansaamisen avain -
on saada solu takaisin kantasoluksi.
Soluksi, jollainen se oli ennen muuttumistaan maksa -tai aivosoluksi, -
tai suhteellisen yksinkertaisemmaksi poskisoluksi.
Ollessaan tässä tilassa, solun ydin siirretään välittömästi -
äidin munasoluun.
Siirron päätyttyä, munasolu -
hyväksyy luovuttajan ytimen omakseen.
Siitä eteenpäin tapahtuma jatkuu luonnollisesti.
Hän pärjäsi hyvin.
Meidän täytyy pitää hänet täällä huomiseen, varmistaaksemme implantin asettumisen.
Mutta hän pärjäsi mainiosti.
Hänen täytyy maata paikallaan vähintään tunti, -
joten miksemme menisi katsomaan taloa, ja näytän sinulle paikkoja.
Hän on hyvissä käsissä.
Siis, kukaan muu näistä ihmisistä ei tiedä tästä?
Menetelmä ei eroa paljon tavallisesta implantista.
Joten, mitä henkilökuntaani tulee, -
Jessietä kohdellaan riskialttiina potilaana, ei muuta.
- Tohtori Wells? - Kiitos, George.
Ole hyvä.
Riverton on hieno kaupunki, luulen sinun todella pitävän siitä.
Se on ehkä hieman syrjäinen, mutta se on mainio yhteisö.
Kivoja ihmisiä, paljon perheitä, -
täydellinen paikka lastenkasvatukselle.
Seuraa minua, näytän sinulle paikkoja.
Eikö olekin kaunista seutua?
Koko alueella on pitkä historia.
Ja talo itsessään on vähintään sata vuotta vanha.
Anteeksi, ettei täällä ole huonekaluja. Otin vapauden tilata muutamia.
Niiden pitäisi olla täällä joskus huomenna.
Entä jos tämä ei toimi, Richard?
Jos implantti ei asetu, tai prosessi ei toimi. Mitä sitten?
- Se toimii, Paul. - Et voi sanoa varmasti.
Kukaan ei voi sanoa mitään millään varmuudella.
Tarkoitan, tavallinen raskauskin on epävarmaa.
Mutta suoraan sanottuna, mitä sinulla on enää hävittävää?
Hänet. Jessie.
Hän on laittanut kaiken jäljellä olevan toivon tähän.
Enkä petä häntä, tai sinua.
Annan sanani siitä.
Onko tämä todellista?
Nyt on.
En voi uskoa tätä paikkaa todeksi.
Hei.
- Katsohan tätä. - Mikä se on?
Luoja sentään, Paul.
- Tiedätkö mitä voisimme laittaa tänne? - Pimiön?
- Kuinka voit? - Ihan hyvin.
Kulta? Tulin takaisin.
Olen kotona -
suuressa kodissamme!
Hei.
Sanoit, ettemme juhlisi täällä koskaan.
- Anna mennä, ponnista. Pystyt siihen. - En pysty, se sattuu!
- Pystytpäs. - Pärjäät hyvin, Jessie.
Olet täysin avautunut, päälaki näkyy jo. Sinun tarvitsee nyt vain ponnistaa.
- Jotain on vialla. - Ei ole, kaikki on kunnossa.
Uskokaa minua, jotain on vialla.
Se tulee ulos. Kaikki on hyvin. Pää näkyy jo. Ponnista vielä. Ponnista.
- Ponnista vielä, ponnista. - Niin sitä pitää.
- Pärjäät hyvin. Ponnista. - Anna mennä.
Näin se sujuu, kaikki hyvin.
- No niin, se on ulkona. - Se siitä.
Se on kunnossa.
Annahan minun kuulla sinua... Huuda nyt vain hiukan minulle.
- Pärjäsit loistavasti. - Huuda nyt.
Mahtavaa, kulta. Hän on kunnossa. Mahtavaa.
Hänen täytyy nyt vain haukata happea.
- Hän on kunnossa. - Selvä, kuinka pitkään?
30 sekuntia, 31, 32, -
33, 34, 35, -
- 36, 37... - Hänelle täytyy antaa tekohengitystä.
- 38, 39... - Mikä on vialla?
40 sekuntia, 41...
- 42, 43... - Onnistu nyt.
Neljäkymmentäneljä...
Lapseni. Lapseni, Luojan kiitos.
Juuri samalla lailla kuin viime kerrallakin, muistatko?
Hän se on. Taisit haluta pelästyttää meidät.
Kiitos, Jumala. Kiitos.
Tässä näin, pikkuinen.
Hyvää yötä, Adam.
Pieni poikani.
Minusta se on vielä hiukan outoa.
Se on hänen nimensä. Hänen nimensä on aina ollut Adam.
Paljon onnea vaan, -
paljon onnea vaan, -
paljon onnea Adam, -
paljon onnea vaan!
Tässä sinulle, kamu.
Richard-setä!
Hyvää syntymäpäivää, Adam.
Kakku, kakku! Kakkuaika!
Miten töissä sujuu?
Ihan mukavasti... Mukavia lapsia, ja fiksujakin.
Joskus vain tuntuu kuin opettaisin kalaa uimaan -
lammikossa.
Et kuitenkaan kaipaa enää vanhaa kouluasi?
En, ennemminkin kaipaan sen kaipaamista.
Richard-setä, haluatko auttaa lennättämään?
Eiköhän pistetä se taivaalle.
Pidetään se kaukana puista.
Minkä sanan sinä oikein sanoitkaan?
Tehtyjärvi. Se on tieteellinen sana, Richard-setä.
Olemme opiskelleet koulussa luonnonvaroista.
Tarkoitat siis tekojärveä.
Se on melkein kuin järvi, paitsi että se on ihmisen tekemä.
Luulin, että Jumala teki kaiken.
Tavallaan Hän tekikin, jos uskoo, että Hän loi ne ihmiset, -
jotka keksivät kuinka tehdä tekojärvi, eikö niin?
Hei, pikkuinen!
Tulisit sisälle sanomaan ystävillesi näkemiin.
Kiitos, Adam.
Hei hei, Adam!
- Hei sitten. - Hei hei, Paul.
Hei hei!
Päivänsankari!
Kuinka monta kertaa minun pitää sanoa, että et voi jättää lelujasi pitkin poikin?
Joku kompastuu ja...
Niille, jotka eivät käytä kypärää tässä talossa...
Mitä sinä teet?
Mistä sait tämän?
Se oli syntymäpäivälahja Joey Smoyerilta.
Pidätkö siitä?
Pidän.
Mitä jos menisit nukkumaan?
- Isä, olen miettinyt... - Miettinyt mitä?
En usko pitäväni sinusta enää yhtä paljon kuin aikaisemmin.
- Ei... - Juksasinpas!
Joku on nyt kyllä pahoissa vaikeuksissa.
Minne luulet meneväsi?
- Nyt kyllä suukotan sinua. - Lopeta tuo, isä!
Se on vain... Jollain tapaa hän on niin samanlainen.
Mutta hän on silti täysin eri henkilö.
Ja sittenkin... Katsohan häntä.
Totta puhuakseni, unohdan sen toisinaan.
Ja sitten jotain, kuten se leludinosaurus-juttu tapahtuu.
Ei se mitään, minullekin tapahtuu niin.
- Olen vain huolissani. - Mistä?
- Jos hän joskus saisi selville. - Hän ei saa selville.
Entäpä jos saisikin?
Mitä se merkitsisikään hänelle? Rakastan häntä vain niin paljon.
Teitä molempia.
Ei!
Ei! Apua!
Kaikki hyvin. Olen tässä näin.
Kuka sinä olet?
Isä!
- Adam! - Ei.
Äiti!
Hyvä Jumala! Adam!
- Rauhoitu! - Mene pois!
- Kaikki on hyvin, rauhoitu nyt. - Pysy kaukana! Mene pois!
- Jessie! Kaikki hyvin. - Mene pois minun luotani!
- Kaikki on hyvin! Kaikki hyvin! - Päästä irti!
- Hyvä on! Kaikki hyvin. - Päästä minusta irti.
- Jessie! - Kulta?
Luoja!
- Mitä tapahtui? - En tiedä, hän vain lyhistyi.
- Soita hätäkeskukseen! - Soitan Richardille.
Richard, Luojan kiitos. Haluan hänet sairaalaan.
- Paul, pystyn hoitamaan tämän väkeni kanssa. - Väkesi ei edes tiedä tästä.
Heidän ei tarvitsekaan. Kaikki on kuten ennenkin, olemme läheisiä ystäviä. Muistathan sopimuksemme.
Ehkä meidän pitäisi harkita sopimustamme uudestaan.
Siitä on viisi tuntia, ja hän on edelleen tajuton.
Hengitys ja ihonväri ovat hyvät, ja hän reagoi matalan tason ärsykkeeseen.
- Käytännössä hän vain nukkuu. - Paitsi, että jostain syystä hän ei herää.
- Hänellä tuntuu olevan painajaisia. - Painajaisia?
Se on unihäiriö. Lapsi huutaa nukkuessaan.
Hän saattaa nousta istumaan, kävellä, jopa puhua, mutta yritykset herättää hänet ovat hyödyttömiä.
Ei, et ollut siellä. Tämä on jotain aivan muuta.
Hyvä on, miettikäähän tätä.
Tiedän, että se on pelottavaa, mutta mehän puhuimme mahdollisuudesta, -
että tilanne saattaisi muuttua kun Adam ohittaa iän, jolloin hän kuoli.
Siitä on nyt kahdeksan vuotta. Hän on nyt ohittanut sen.
Sanoit, että tilanne saattaisi muuttua. Et kuitenkaan puhunut mistään tällaisesta.
Koska en osannut arvata. Hän on ainoa oikea. Piste.
Olemme nyt, ja olemme aina olleet sen tosiasian armoilla.
Tähän saakka olemme tienneet Adamin kahdeksan ensimmäistä vuotta.
Mutta nyt siirrymme tuntemattomalle alueelle.
Meillä ei ole mitään keinoa tietää millainen Adam tulee olemaan yhdeksän, kymmenen -
tai 50 vuoden iässä.
Tai mitä ongelmia hänellä on tai ei ole.
Takaan sen, ettei sairaalassa osattaisi tehdä hänen vuokseen yhtään sen enempää.
Mikä hänellä nyt on?
Sen minäkin haluaisin tietää. Epäilen, ettei se varmaankaan ole mitään.
Annetaan ajan nyt vain kulua, sopiiko?
Sopii.
Edelliset kahdeksan vuotta...
Aivan yhdentekevää kuinka onnellinen olen ollut, -
minulla on aina ollut tämä tunne, että jollain tapaa emme pääsisi eroon tästä.
Ei sillä, että joku saisi selville, vaan -
että jollain tapaa menettäisimme hänet taas.
Emme tule menettämään häntä.
Kaikki on hyvin. Kaikki hyvin.
- Adam! - Pahus sentään!
- Hei. - Mutta ei, ei... onko hän kunnossa?
- Hän on kunnossa. - Oletko kunnossa?
Minulla on nälkä!
Äiti!
- Tulehan, pikkuinen. - Kaikki on hyvin.
Loistavaa. Tulehan nyt.
Voitko hyvin?
Olet nukkunut tarpeeksi.
- Richard, kiitos. - Nähdään huomenna.
Adam, päivällinen on valmis.
Jessie, hän ei ole täällä ylhäällä.
Adam!
Hei, tule nyt.
Adam!
Hei!
Adam?
Adam? Adam!
Adam?
Siinä sinä olet.
Mitä sinä täällä teet?
Etkö kuullut kun kutsuin sinua?
Hei...
Oletko kunnossa?
Minä puhun sinulle.
Adam?
Hei, minä puhun sinulle.
Hei!
Vastaa minulle.
Niin, isä?
Etkö kuullut, kun kutsuin sinua?
Ruokasi on valmis. Mene sisälle.
Ei, Paul sanoi, että se oli outo hetki.
Ei, hän on kunnossa.
Sitä minä toivonkin, ei se varmaan ole mitään.
En usko, että on mitään syytä huolestua, onko selvä?
Pärjäilkää. Nähdään myöhemmin.
Kiitos Richard. Pidä huoli itsestäsi.
Luulen, että meidän pitäisi viedä hänet erikoislääkärille.
Richard ei usko, että on syytä huolestua.
Hänen puheensa ovat pelkkää sanahelinää.
Kuinka kauan meidän pitäisi elää näin?
Milloin tämä kiitollisuus loppuu?
- Oletko varma että olet kunnossa? - Olen.
- Olet varma? - Joo.
Heippa, äiti.
Tietääkö kukaan, mikä tämä on?
Se on iso hahmottamisen apuväline. Tehdään sille näin.
Jos ajattelet DNA:ta sulakekaappina, -
jokainen geeni on päällä, tai pois päältä, -
riippuen mistä solusta puhumme.
Eli geeneistä, jotka ovat vastuussa, sanotaan vaikka, Kevinin nenäkarvan pituudesta -
ei olisi paljoa apua hänen pikkuvarpaassaan.
Eli geeni ei ole kelvollinen?
Ei, se on kelvollinen. Se ei vain ole käytössä.
Se on kuollut.
Tiedättekö mitä?
Lukekaa kirjan lukua 11-
lopputunnin ajan. Sitten voitte lähteä.
Järjestän pikku esityksen teille, -
tai maksatte minulle ruokarahanne.
Eli maksakaa. Jos ette maksa, -
hakkaan teitä elämänne loppuun asti.
Miten olisi tämä? Ei.
Entä tämä... kyllä!
Mitä aiot tehdä? Sinä olet vain pieni poika.
Mitä jos alkuperäistä solua kauemmin eläminen -
on herättänyt jonkin piilevän ongelman?
Se voi olla merkittävää, tai sitten ei.
Mutta mikä tahansa muutos terveydessä tai käytöksessä, -
olisi voinut tapahtua viime kerralla luonnollisesti.
- Nämä painajaiset... - Jos ne ovat niitä.
Paul, ne ovat vain normaaleja unihäiriöitä.
Hän on kaikkea muuta kuin normaali.
Mitä haluat minun sanovan, Paul?
Että hänessä on todella jotain vialla?
- Etkö usko, että olen yhtä huolestunut? - En. En usko.
Sinulla on oikeus olla huolissasi.
Mutta kahdeksan vuoden ajan olemme tienneet, mitä odottaa.
Useimmilla vanhemmilla ei koskaan ole jälkiviisauden etua.
Tästä eteenpäin ei ole meilläkään.
- "Me"? - Tiedät mitä tarkoitin.
Voinko mennä takaisin potilaiden luo?
Oletko koskaan halunnut saada omia lapsia, Richard?
Jessie aina sanoo, miten hyvä olet Adamille.
- Se on sääli. - Paul, hän on poikasi.
Usko minua, minä tiedän mitä hän sinulle merkitsee.
Mutta pidä mielessä, mitä hän merkitsee minulle.
- Sieltä ne tulevat. - Siinä sinä olet.
Miksi noin nyrpeänä?
Se uusi poika, Roy Hazen, -
esittää kokoajan.
Kuinka korkealle hän pääsee keinumalla ja muuta.
- Hän on täysi kusipää. - Hei!
Missä opit puhumaan noin?
En tiedä.
En pidä siitä. Mene autoon.
- Voi Luoja! - Adam.
- Oletko kunnossa? Oletko kunnossa? - Olen.
- Adam! - En nähnyt sinua.
Olen pahoillani. Voi Luoja, en nähnyt sinua.
Oli niin lähellä, etten osunut sinuun. Tajuatko?
Tajuatko, että olisit voinut kuolla?
- Kuinka helvetin monta kertaa minun pitää... - Isä, satutat minua!
- Käskeä pitämään pyöräsi pois kadulta? - Paul!
Mikä sinua vaivaa?
- Oletko kunnossa, kulta? - Olen.
Oletko varma?
UNIHÄIRIÖT
Haloo?
Itse asiassa voisin. Odota, kun haen kynän.
Tohtori Lieber?
Selvä. Beaufordissa?
Hienoa. Sam, arvostan tätä.
Jutellaan pian, heippa.
Kuka hän oli?
Väärä numero.
Adam!
Adam?
Adam, avaa ovi.
Avaa ovi, poika.
Avaa ovi!
Adam?
Avaa ovi.
Hemmetti! Avaa ovi, poika.
Mitä... Miksi ovi on lukossa?
- Mitä? - Miten... verho..
- Mitä? - Verho. Hän oli sen alla.
Ei, ei, ei, katso.
Mistä oikein puhut?
- Katso, kunnossa. - Ei, ei.
Älä anna hänen tehdä minulle pahaa.
Kukaan ei satuta sinua.
Kaikki on kunnossa.
Rauhoitu.
Kaikki on kunnossa. Luulen sinun nähneen painajaista.
- Ei. - Mitä?
- Näin sen. - Minkä?
Näit minkä?
Adam, puhu minulle.
Pyydän.
Pyydän, sinun täytyy puhua minulle. En voi auttaa, jos en tiedä mistä tämä johtuu.
Minä vain... Tiedän jotain.
Selvä, mitä?
Mikä on?